- Det ringer. - Svara inte.
- Det är Saga. - Vill du ha henne eller mig?
Saga Norén? Jag har hört att hon är olämplig som polis.
Var har du hört det? Hon är mycket kompetent.
- Hon är lite speciell, men... - Du tycker inte om henne?
Adressen.
- Finns det ingen annan som kan få det? - Du får det.
Det var hon som angav Martin, var det inte det?
- Rikard? - Här inne!
Har du varit i sovrummet? Såg du mitt halsband?
- Silverkedjan med fyrkanter. - Jag vet vilken du menar, men nej.
- Jag måste laga låset. - Jag ska hålla ögonen öppna.
Lise Friis Andersen.
Om en kollega spolade din jacka i toan, skulle du tycka att det var "tråkigt"?
Det är skillnad på vuxna på en arbetsplats.
Att det är ett barn ursäktar väl inte sånt uppförande?
- Nej, naturligtvis inte. - Så vad tänker du göra?
Jag ska tala med lärarna och alla elever om vår nolltolerans.
- Vänta nu. Varför alla elever? - Vi vet ju inte vem som gjort det.
Jo, det gör vi.
Jag vet att Molly är utåtagerande och förr har deltagit i liknande saker.
Men vi kan inte anklaga henne för allt som sker i skolan.
- Se till att det inte upprepas. - Självklart.
Den här gången tar jag personligen hand om det.
Karen har haft tur. Hon har en trygg familj och engagerade föräldrar.
Så hon ska bara dra upp sin jacka ur toan och vara glad att hon har det bra?
- Det var inte så jag menade. - Nej, det hoppas jag inte. - Kom.
- Hanne Thomsen, Köpenhamnspolisen. - Saga Norén, länskrim Malmö.
- Tänker du låta bilen stå där? - Är det ett problem?
- Jag menar för dig personligen? - Nej.
Bra, då går vi.
- Du vet väl att Helle Anker var kändis? - Ja.
Hon var väldigt aktiv i LGBT-debatten.
"Det finns inte kön, bara människor." Hon var lite "svensk" på det viset.
- Lite? Ja. - Var hon hotad?
Säkert. Hon betraktades som extremt provocerande i vissa kretsar.
- Men också lite impopulär? - Det är alla modiga människor.
Hon satt vid ett bord med skyltdockor. En man och två barn. Som en familj.
- Du menar till skillnad från vår? - Nej, det menar jag inte.
- Tack. Nån tar dina fingeravtryck sen. - Mamma?
- Kan ni gå nu, kan vi vara klara nu? - En sak till: Stod Morten sin mor nära?
- Kom nu, mamma! - Jag kommer, älskling!
Gå in till ditt barn, vi är färdiga. Tack!
- Får jag ställa några frågor? - Nej, tyvärr.
- Blir jag en sämre polis av det? - Nej, hur skulle du kunna bli det?
Du ville visa bilder av hennes fru med det där leendet.
Jag tyckte att du uppvisade väldigt dåligt omdöme.
- Vad gjorde hon? - Saknade sitt hjärta.
Hej, älskling! Gick det bra?
Vad är det som har hänt?
Karen? Kom, sätt dig upp och berätta.
Hon väntade utanför. Jag borde aldrig ha skvallrat.
- Kom! - Vi åker inte dit, det blir bara värre.
Vi ska varken åka eller ringa. Kom.
- Nej. - Följ med. Nu!
Det här är Mollys ansikte. Slå så hårt du kan med knytnävarna.
På ögonen eller näsan. Inte munnen, då kan hennes tänder skada knogarna.
- Läraren säger att man inte får slåss. - Även om nån klipper av hennes hår?
- Hon säger att det inte löser nåt. - Det beror på hur hårt du slår.
Hårdare.
Kom igen!
Knyt handen och spänn handleden. Ta i allt du kan.
Bättre, men du ska slå mycket hårdare.
Hårdare... Bättre!
Precis. Mycket bättre! Bra!
Bra, Karen! Precis så!
- Varför tog gärningsmannen hjärtat? - Av vilja att smälta ihop med offret...
Eller för att visa att hon var hjärtlös, helt enkelt.
- Har du några hobbyer? - Hobbyer? Nej.
- Var bor du? - I Köpenhamn.
- Vilket område? - Frederiksberg. Vet du var det är?
- Vad sysslar du med? - Småpratar.
- Vi ska bara jobba ihop, inget annat. - Utbyte av personlig information kan...
Om du vill vara vän med din kollega, kanske du inte borde ha angett Martin.
- Morten Anker? - Kanske. Vilka är ni?
- Och vad vill ni? - Vi har tyvärr dåliga nyheter.
Din mamma är död. Bragt om livet.
Okej. Tack.
- Då vet jag det. Tack. - När träffade du henne senast?
- Varför vill du veta det? - Jag leder utredningen om hennes död.
Det vet jag inte.
Hon kom hit i våras eller somras eller nåt.
- Tyckte du om henne? - Hon var min mamma.
Så många frågor. Lämna mig ifred.
- Var befann du dig natten till idag? - Jag är alltid här.
- Det har du väl ingen som kan bekräfta? - Jag vet vad ni tror.
Och ni försöker... Jag har inte rört henne.
- Jag tänker inte prata mer med er. - Vill du hellre fortsätta på stationen?
Annars ska du kanske försöka vara lite mer samarbetsvillig.
- Jag minns inte när jag såg henne sist. - Vet du nån som kan vilja henne illa?
- Vi sågs nästan aldrig. - Om du kommer på nåt.
- Jag har ingen telefon. - Ta det i alla fall.
- Får vi titta i husvagnen? - Nej, för den är min.
- Jag skaffar en husrannsakningsorder. - Ja.
Det var den där dan när du var där, eller hur? Och så...
Såja. Nu måste jag snart gå.
Jag går nu!
- Jag hoppas att det blir trevligt. - Det blir det säkert.
- Jösses, va? Hej! - Hej.
Tycker du om det? "M.M. Brandt."
Jag vet inte. Gör du?
Jag kan ingenting om konst. Kan du?
Ja, lite grann.
Får jag avbryta ett ögonblick...Emil? Jag undrar en sak.
Har ni nån bar eller restaurang där man kan få lite ro, och i så fall var?
- Nerför trappan och till höger. - Där nere? Tack så mycket!
- Eller...? - Ja, varför inte?
Tack!
Helle Anker är död. Ni vet vem hon var.
Hon som inte ville att det ska finnas pojkar och flickor-
- för kön är inte biologiskt, utan socialt betingat.
Vi är vad vi blir födda till att vara.
Men enligt Anker, var vi på väg mot en katastrof om inte våra barn växte upp-
- som nåt slags odefinierbart, icke-biologiskt ingenting.
Helle Anker var en modern, lesbisk kvinna-
- som ville förstöra kärnfamiljen och svärta ner traditionella värderingar.
Jag har sagt det förr, jag säger det nu: Hon var ett hot mot vårt samhälle.
Många lyssnade när hon spred sin normupplösande propaganda.
Nu är det hotet borta, och jag hoppas att hennes död också innebär-
- att hennes vansinniga experiment med oskyldiga barn begravs med henne.
- Ska du inte presentera mig? - Hanne Thomsen från Köpenhamnspolisen.
- Hej, John. Välkommen hit. - Tack!
Vad betyder "hen"?
- Ett neutralt personlighetspronomen. - Vad är det för fel på "han" och "hon"?
- Åtminstone politiskt korrekt. - Ja.
- Saga Norén, länskrim Malmö. - Lars Andersen, chef för Andersen T&L.
- Berätta vad som hände. - Bilen skulle lastas nästa morgon.
Mina medarbetare gick en runda innan de gick hem...och då hittade de blodet.
- Är bilarna låsta? - Det händer att de inte är det.
- Men där finns inget man kan stjäla. - Har ni larm, kameror?
Inga övervakningskameror. Vi har larm härinne, inte därute.
Ett vaktbolag tittar till allt några gånger per natt.
- Hur många har nycklar till grinden? - Alla anställda. Vi är 17 här i Malmö.
- Vet du om grinden var låst i morse? - Nej. Jag vet inte vem som kom först.
- Ta reda på det och återkom till mig. - Tror du att ni snart är klara?
- Det vet jag inte. - Kunderna väntar. Kan ni skynda er?
- Då hade man sluppit transporten. - Ja. Och vad händer nu?
För att det är sent eller för att du vill slippa mig?
- Tack för idag då. - Varsågod, vi ses i morgon.
Tack så mycket.
- Det var trevligt. - Mycket. Kan jag skjutsa dig?
- Annars kan vi fortsätta nånstans. - Jag ska upp tidigt.
- Men tre-fyra timmars sömn räcker. - Hur gör du? Jag måste få minst sju.
Jag tar droger.
- Har du nåt förslag? - Var bor du?
Du bor närmare. Allt är närmare om du inte bor på Jylland.
- Det gör jag inte. - Då åker vi hem till dig.
- Okej. - Kom!
- Var det du som skickade dem? - Polisen? Nej, de vet vem du är.
Jag gjorde ingenting med henne.
De tror att det var jag, men jag rörde henne inte. Det var några andra.
- Inte jag. - Okej...
Jag vill ha nåt från henne. Jag har ingenting som är hennes.
Vet min pappa om det? Att mamma är död?
- Vad är det här? - Grattis på bröllopsdan!
- Tre månader. - Det är ett kvarts bomullsbröllop.
- Hur gick det med Hanne och Saga? - Jag vet inte.
- Hanne är duktig. - Jag undrar om hon förstår sig på Saga.
- Vem gör det? - Jag. Gör inte du det?
Du vet attjag uppskattar henne som utredare.
Men det är svårt att komma henne nära så jag vet inte om jag tycker om henne.
- Har det med Martin att göra? - Jag var så nära att förlora jobbet.
- Men det var ju inte Sagas fel. - Nej, det var Martins fel.
Saga gjorde rätt. Hon gör alltid rätt så jag beundrar henne som utredare.
- Ska vi lämna ämnet för ikväll? - Det har inte varit så lätt för Saga.
- Är du orolig för henne? - Nej... Eller jo, lite kanske.
Sover du?
Hon heter Line Møller.
Hon är butikschef eller jobbar på kontor.
Jag minns inte vilket... 30-35 år.
Hon bor i Valby i en trerummare.
Eller jag tror att det var en trea, vi hann aldrig helt in i lägenheten.
Tyst nu.
- Se om du kan sova lite. - Ja.
- Saga Norén, länskrim Malmö. - Det är Hanne.
- Var är du? Du är sen. - Jag har bett om en omplacering.
Jag vill bara säga att vi har klartecken att genomsöka husvagnen.
Okej, då gör vi det här.
- Varför bad du om omplacering? - Jag tror inte att vi ska jobba ihop.
- Har det med Martin att göra? - Nej.
Jag tycker faktiskt att Martin fick precis vad han förtjänade.
Det har bara nåt med dig...och mig att göra.
- Den är låst. - Vi får gå in, så öppna upp.
- Okej. - Vänta!
Jag rörde henne inte!
Vad fan håller du på med? Kan du släppa henne då?
Är allt okej?
Lillian?
Hej! Jag hörde om Hanne. Hur är det med henne?
De kämpar för att rädda benet. Det ser inte så bra ut.
- Var hon i Sverige? - Hon assisterade i Helle Anker-mordet.
Så nu behöver du nån ny där? Ta då mig.
- Varför ska jag det? - Därför att jag är bra.
Då säger vi det. Läs på om fallet, gör dig redo och kontakta Saga Norén.
Saga Norén?
Bra!
Översättning: Annika Yberg www.undertext.se